Sun täytyy löytää neitonen!
Niin kuin mainitsin Mä tiedän paljonkin
Näin on
Mä hommat hoitelen
Kun hetki lyö Se saa veremme kuohahtamaan
Vaan muistakaa Nyt harkintaa myös tarvitaan
Nyt merkki vain Ja kansa on hetkessä aseineen
Valmis taistelemaan
Marius, kas vain! Mikä on?
Kuin oisit aaveen kohdannut! - Kai viinihuikka auttaa vois?
Se aave taisi ollakin Kuin aavetta mä hätkähdin
Ja silloin tyttö häipyi pois
Voi kauhistus! Tuo tuppisuu!
Mariuskin rakastuu! Onko kuultu kummempaa?
Me valmistellaan kapinaa Tuo leikkii suurta hurmaajaa
Tää onhan silkkaa oopperaa!
Aika on jokaisen Tunnustaa väriään
Eikä tunteja tuhlaten Aaveista haaveilla vaan
Kovan hinnan voi joutua Mies maksamaan
Leikki kaukana on Kun kortit katsotaan
Ja värit uudet näin Me saamme maailmaan
Nyt on aamu punainen! Pois yö musta kaikkoaa!
Nyt hurme punainen Pois sorron pestä saa!
Hetken taivaallisen Tänä iltana koin
Jalat alta se vei Ja salpasi hengityksen
Ja tuon taivaallisen Hetken loisteessa näin
Kuinka maailma kääntyi ylösalaisin
Kun oikeutta on Nyt vääryys entinen!
Nyt! - On sielu purppuraa
Pois! - On mieli onneton
Nyt! - Kun lempi roihuaa
Pois! - Jo musta murhe on
Marius, olet aikuinen mies! Sä varmaan hyvää tarkoitat
Vaan enemmän nyt vaaditaan!
Lemmenhuolet syrjään jää Aate vain on tärkeää!
Me vaikutamme maailmaan!
Nyt on aamu punainen!
Pois yö musta kaikkoaa!
Nyt hurme punainen
Pois sorron pestä saa!
Kuulkaa!
Kenraali Lamarque on kuollut.
Lamarque Nyt hetki löi kohtalon!
Tuo kansan mies!
Tää merkki taistelun on!
Nousee nimi kuolleista kunniaan Sotahuudoksi muuttuu sankarien
Kuolema saa liekin leimahtamaan Kansa tietää: on päivä pelastuksen
Nyt aika on! Suurta hetkeä rohkeina odotetaan
Kaikki kaduille yhdessä taistelemaan! - Huuto riehakas soi!
Kutsu käy kohtalon - Kaikki valmista on!
Löysitkö hänet?
Nyt näin Ensi kerran vasta elää saan
Suin päin Rakastua kuinka saatoinkaan?
Mikä kumma sun on, Cosette?
Ollut ei mulla neuvojaa
Kun yksin leikin vain
En mistään selvää saa
Kysytään arvoitus toisensa jälkeen En vastata voi
Ikävään ilon tuo kaukainen laulu Se kuulaana kaikuna soi
Siinä soi uusi maailma Kutsuen täältä pois
Kenties joskus mä voin Saavuttaa sen
Aavistaa voiko hän Minun tunteeni nää?
Minun vuokseni Kärsiikö hän ikävää?
Elämää jatka en yksinäin Nyt on rakkaus kumppaninain
Tähän jäin, ootan vain
Oi Cosette! Taas lapsi yksin on
On hahmosi niin murhemielinen
Jos voisin ihmeet sulle näyttää Ja pitkät tunnit täyttää
Tekisin mä sen, lapsonen Vaan yksin siihen pysty en
Vähän kerroit vain lapsuudestain Pienenä kuulla juoruja sain
Vaiheistas tiedä en rahtuakaan Miksi aina kuljemme kahdestaan?
Niin synkkää tarinaa Ei voi kai paljastaa
Kaiken sain
Sinä kun minut tuhlaten Peittelit rakkauteen
Kuitenkin, isä oi
Sinä minussa vieläkin Lapsen vain näät eksyneen
Enää ei sanaakaan Mennyt menneeksi jää
Minä en niistä kertoa voi Sen enempää
Enää en ole lapsi Tahtoisin tuntea menneisyyden
Voi kun kertoisit sen!
Ajallaan meille kaikille Vaikeiden vaiheiden syyt kerrotaan
Elämään mulle enkeli ilmestyi Päiväni kirkastaen
Mä nään uuden kauniimman maailman Taakse kun hetkessä jää entinen
Eponine Tänne tien näytit, ystäväin
Kiitos vaan Että jumalat taivaan läheltä näin!
Halki maailman liidän nyt vapauteen!
Sana jokainen on Pisto mun sydämeen
Löytää en Hänen kaltaistaan voi milloinkaan
Syliis jos vihdoinkin pyytäisit
Suostuisin
Joku saa Minun sieluni sisintä näin
Koskettaa - Koskettaa
Nyt laulumme tää
Vain lemmestä soi Mies hämillään haparoi
Mä nolostun En tiedä nimeäsi sun
Kai kuiskaten Mademoiselle, kerrot sen?
Kun laulumme soi Mua näin rohkaiset
Mä olen Marius Pontmercy - Mä oon Cosette
Cosette, oon aivan sanaton! - Siis kiinni suu
Pyörryttää! - Kirkastuu!
Mä auringon nään - Mun ei ollut koskaan hän
Se yön karkottaa - Suotta jäisin suremaan
Tunnen sen - Noin hän puhu mulle ei
Milloinkaan - Sinun oon
Milloinkaan, milloinkaan - Ainiaan
Kun hän toisen on - Ollut tää unta ei
Unta ei - Multa kaiken toivon vei
Cosette?
Mitä sinä teet?
Käskin sinun pysyä sisällä.
Kukas se tää?
Sehän on Eponine, oma tyttäres Miksi se täällä luuhaa?
Mene pois, ei me kaivata sua Tässä on muutakin puuhaa
Tuon huushollin mä tiedän Ei rahaa sieltä saa
Vanha mies vain tyttöineen Siellä kaksin kituuttaa
Hei sekopää, sulje jo suus Nyt hitto vie, lähde lätkimään!
Varoitan heitä ja kiljaisen! - Koetas, niin sinusta teen hiljaisen!
Hyvä jumala, Cosette!
Selkääsi saat, odota vaan!
Huutoas vielä tuut katumaan!
Poliisi!
Javert tään piilon paljasti
On pakko viedä Cosette pois
Muutamme Rue de l'Homme Armén asuntoon ja sitten Englantiin.
Pakkaa, on aika jättää entinen Nyt sillat poltetaan!
Kiire jo on, matkaan uutta etsien Pois päivään nousevaan!
Pukeudu, me lähdemme. - Ei!
Haaveilen Mä kanssaan oon, en yksin
Kuljetaan käsikkäin näin aamuun
Hän kuiskii niin hellin kysymyksin
Yö etenee, hän suutelee Ja ollaan sylityksin
Tihuuttaa ja öiset lyhdyt loistaa
Virran vuo nuo heijastukset toistaa
Nähdä saan Kun tähdet puhkee puihin
Yön äänet soi, ei mikään voi Sua sydämestäin poistaa
Tiedän sen On tää vain unelmaa
Hiljaa kuiskaan Eikä koskaan kuule hän
Auki en mä silmiänsä saa
Silti on tiemme yhteinen
Yö väistyy Ei puissa kuki tähdet
Hän on pois Pois haaveistani lähdet
On aamu, ja maailmani muuttuu
Puut paljaat on ja kadulta Mun rakkaimpani puuttuu
Mä kaipaan Ja kaipaukseen nääntyy
Aina näin mä haaveilin
Mua ilman Kai maailmansa kääntyy
Se onnellinen maailma on Minä yksin jäin
Mä kaipaan
Ja kaipaan
Mä turhaan yksinäin
Päivä vain! Taas uusi päivä, uusi huominen
On edessäni tiellä tuskien
Mun rikokseni tunnetaan Nuo miehet saapuu aina uudestaan
Sain sulta uutta elämää
Jos lähdet, jälleen kuolla voisin
Päivä vain! - Nyt toinen lähtee, toinen jää
Jo huomenna on kaikki toisin
Päivä vain, taas yksinäin - Kenties vielä kohdataan
Vieläkään hän ei mua huomaa - Meidät luotu yhteen on
Vaille rakkautta jäin - Kaipaus on pohjaton
Hälle oon mä ilmaa vain!
Päivä vain, ja myrskyää! - Seuraisinko rakkaintain?
Kohta barrikadit nousee! - Liittyisinkö rintamaan?
Täytyy joukot järjestää - Uskallanko ollenkaan?
Tarttukaamme aseisiin!
Nyt aika on, nyt hetki lyö!
Huomiseen!
Kapinaan kun kansa nousee Me se tukahdutetaan
Koulupoikain leikit loppuu Heidät vereen kastetaan!
Kaaos tolkuton - Kuolleet putsataan
Rahakukkaron mä niiltä talteen saan
Kellot, frangit vien - Sormin vikkelin
Manan mailla pärjää tyhjin taskuinkin
Huominen tuo aamun uuden Nouskoon lippu liehumaan
Murtuu kahleet orjuuden
Alkaa aika sankaruuden Voiton tietä eteenpäin!
Nousee laulu ihmisten
Nyt taistellaan me rinnakkain!
Huomiseen!
Liityn kansan sankareihin Kuljen heidän joukossaan
Heiltä salaisuudet urkin Tiedän kaiken puuhistaan
Kapinaan kun kansa nousee Me se tukahdutetaan
Koulupoikain leikit loppuu Kun koittaa päivä tuomion
Huominen sen näyttää Mitä taivas tarjoo lapsilleen
Päivä vain, yksi yö
Huomiseen!
Nousee laulu ihmisten Vihasta kasvaa köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Liity joukkoon marssivaan Käy taakse barrikadien
Niin kanssas nähdä saan Maailman kansanvaltaisen
Käy joukkoomme vaan Kohta kanssasi jaan vapauden!
Nousee laulu ihmisten Vihasta kasvaa köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Joukko marssii eteenpäin Mä katson lippuun liehuvaan
Jotkut kaatuu viereltäin Menehtyy taiston tuoksinaan
Ja verellään kasteltu Vainiot on Ranskanmaan!
Nousee laulu ihmisten Vihasta kasvaa köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Seis!
Vetäkää!
Hän on viaton nainen! Murhaaja!
Hyökkäys!
Työntäkää oikealle!
Kiitos, monsieur.
Barrikadeille! - Vive la France!
Barrikadille! - Nopeasti!
Maahan!
Menkää!
Ylös, se on alkanut! - Barrikadi!
Anteeksi. - Mitä sinä teet?
Heittäkää kaikki huonekalunne!
Varokaa!
Varovasti.
Hyvä, pojat!
Ei!
Kiitos, madame. - Tarvitsen vapaaehtoisen!
Jonkun pitää selvittää vastustajan suunnitelma!
Ilmi saan totuuden Mä tunnen nuo miehet
Kun joukoissaan palvelin taistellen
Käydään taistelemaan! - Niin tosiaan
Meillä tää - Hallitaan!
Kutsu käy kautta maan!
Nyt on aamu punainen
Pois yö musta kaikkoaa
Nyt hurme punainen
Pois sorron pestä saa!
Hän tuli takaisin!
Hei, kuunnelkaa! Minä vihollisten
Menin linjojen taa Laskin miesvahvuuden
Kerron nyt tuloksen
Varoitan vaan: paljon miehiä on
Ja on tarpeellinen Meidän kaikkien voima ne taltuttamaan
Näin on! Jos sä aikeensa tiedät, ne estetään!
Joukon tään konstit sellaiset on Että pieksemme heidät!
Kuulla taktiikkansa sain
On alku operaation
Suunniteltu huomiseen
Ne saartaa meidän joukkion
Lähtö rynnäkön oikealla on
Höpsis!
Kas iltaa, virkavalta Kaunis ilma, eiks vaan?
Mä tunnen miehen tään Hän on maankuulu Javert!
Sen juttuihin ei luottaa voi Se huijari on
Sen paljastan mä Pieni mies ja vaatimaton
Bravo, Gavroche! Häikäisevää! - Hetikö leikataan käärmeeltä pää?
Viekää mies krouviin odottamaan Saa kansa päättää hänen kohtalostaan
Ammu nyt tai viikon päästä Kukin toimii tavallaan
Maa ei pettureita säästä Minut väärin tuomitaan
Katsotaan eteenpäin!
Asemiin! - Liikettä!
Älkää ampuko.
Eturivi, polvistukaa! - Säästäkää ruutia.
Maahan. - Kuka siellä?
Ranskan vallankumous!
Tulta!
Ne tulevat!
Ne tulevat barrikadin yli! - Perääntykää!
Marius, ei!
Mitä sä teet? - Menkää maahan!
Marius, varo! Maahan!
Ei!
Perääntykää, tai räjäytän barrikadin!
Menet itse sen mukana!
Voi luoja.
Ja itseni sen mukana.
Vetäytykää!
Barrikadille! - Olisimme voineet kuolla!
Pelastit meidät. - Minua et vaaranna!
Eponine, mitä sinä teet? - Salasin tämän sinulta.
Se on Cosettelta. - Sade pilaa ruudin.
Anteeksi.
Mitä olet tehnyt?
Hyvä näin, monsieur Marius
En tunne tuskaa lain
Nyt hieman sataa vain
Ei voi se satuttaa
Kun näin sun luonas olla saan
Sä pysyt turvanain Ja pidät kiinni vain
Saa ruusut sade nousemaan
Et kuolla saa Mä nyt rukoilen
Sua hoivaan hellät lauseet kuiskien
Mun syliis anna painautua
Suojaa mua, helli mua
Hiljaa vain, Eponine - Hyvä näin, monsieur Marius
En tunne tuskaa lain
Nyt hieman sataa vain
Ei koske laisinkaan
Mä jään - Sun luonas olla saan
Sä pysyt turvanain - Mä jään luokses sun
Voit nukahtaa pois - Ja pidät kiinni vain
Saa ruusut sade nousemaan
Gavroche, tekisitkö palveluksen?
Minkä vaan. Ilman sua olis mennyt henki.
Kirje barrikadilta. - Barrikadilta? Otan sen.
Jotain mulle, jotain teille. Almut on turhia.
Poika... pysy poissa sieltä.
"Rakkain Cosette, multa veit sydämen Ja kohta lähdet pois"
"Kuinka hetkestä, kun tavattiin Päivä vain olla vois?"
"Jos kuolen taisteluun Terveiseni näin perille saan"
"Tunteesi tiedän ja..."
"Vaikea on Käydä mun kuolemaan"
"Suo Luoja Että pääsen vielä luokses sun"
"Rakkaasi Marius näin rukoilee"
Tätä päivää pelkäsin Nuori mies muuttaa elämäin
Marius vie vanhuuteni aarteen Vaimoksensa näin
Vaan hän kuolla voi
Poikaa etsimään!
Älkää ampuko!
Mä ilmoittaudun joukkoihin.
Tuon vangin näetkö köysissään? Myös vapaaehtoinen!
Javert on vanki nimeltään Hän teki petoksen
Sisään! - Älkää tappako! Tunnen sen.
Vihollisen tarkka-ampuja! - Katolla!
Katolla!
Missä he ovat?
Menemme vasemmalle. - Ja me oikealle. Tarkkana!
Katse kattoihin päin. - Kiitos, monsieur.
Kiitos jäädä saa, jotakin antaa voit
Jos vain kykenen
Anna tuo Javert Vakoojan hoitelen
Tee niin kuin täytyy sun Saat miehen vangitun
Ei. Enjolras.
Taas tavattiin - Sä hautonut oot joka yö
Kostoa vain Siis äkkiä veitsellä lyö
Voit juosta pois - Ymmärrä en
Voit juosta pois!
Jos on rosvo, rosvoksi jää Taidat pelkän varkaantyön
Kaupat kanssani tehdä vain tahdot Siitä vedon lyön
Ammu minut tässä vaan!
Muuten joudut varomaan Jahtaan sua mä ainiaan
Väärin taas Sä väärin tuomitset
En ole huonompi kuin muut
Mene vaan En vaadi mitään susta
En vastapalvelusta
Teit pelkkää leipätyötäs vain
En siitä miestä syytä lain
Hengissä jos selvitään...
Osoite on Rue de l'Homme Armé 5
Sitten nähdään taas.
Courfeyrac, nyt vartioon!
Ne hyökkää, ennen kuin on valoisaa
Ollaan valmiit taisteluun
Ei kukaan saa nyt nukahtaa Kohta pamahtaa
Mä uhmaan kuolemaa
Lepää, Marius.
Maljan juon, kun on jo yö
Elämää on tää, siis juon!
Koskaan ystävyys kuolla ei voi
Laulu ystävyyden ainiaan soi
Maljan sun ja mun nyt juon
Pelkää en mä kuolemaa Hän kun lähtee merten taa
Ilman sua tää yhdentekevää lie
Itket kai Kun pois mut kuolema vie
Itke vain, Cosette, sä vain
Herra, oi
Polvistun
Kuulla voit nöyrät pyyntöni mun
Nuori mies pelkää vaan
Siunaten
Nukkumaan poika vie
Turvaan vie
Näytä tie!
Hän oma lapsi olla vois
Jos mulle poika suotu ois
Ja kesät näin lentää pois
Syyskuuhun päin, kuolemaan
Mä vanhenen ja kuolla saan
Siunaten
Riemut suo
Nuori on vasta poikanen tuo
Ottaa voit, antaa myös
Hänet loit, hoida työs
Kuolla saan puolestaan
Turvaan vie, näytä tie
Näytä tie
Näytä tie!
Enjolras, ruuti on kastunut.
Ammukset ovat vähissä.
Vain meidän barrikadimme on jäljellä.
Mitä? - Olemme ainoat.
Ei kansa noussutkaan
He meidät hyläten vain Jäivät pelkäämään
En näitä uhraa Ne jotka tahtoo, päästän menemään
Nousee laulu ihmisten Vihasta nousee köyhien
Kuuletko kuinka laulaa kansa Kun se hylkää orjuuden?
Laulu mielet kiihdyttää Sydän lyö tahtiin rumpujen
Elämä vanha taakse jää Koittaa huominen!
Tarvitsemme lisää ammuksia. - Käyn tutkimassa kaatuneiden taskut.
Ruuti on läpimärkää. - Kerätään kaikki tähän.
Pikku ihminen Se maasta ponnistaa
Voi pikku mieskin Nokkiin lyödä suurempaa
Sä muista aina tää: Et potki pienempää!
Kas pienen kanssa rähjätessä Toiseks jää!
Gavroche, mitä sinä teet? - Vetäkää hänet pois!
Senkin paskiainen!
Suuret hoksottimet Pienemmälle häviää...
Te houkat suojassa barrikadin!
Kun Pariisi nukkuu yöuniaan Te turhaan käytte kuolemaan
Te voittaa ette voi
Huomaan jäämme kohtalon Silmä silmästä vaan!
Hinta meilläkin on - Tappiot maksatetaan!
Sun paikkas ottaa uusi mies Ja maa tää vapaa on
Kanuunat!
Nopeasti nyt!
Ensin oikealle. - Odottakaa!
Tulta!
Marius!
He tuovat täydennystä. - Toinen kanuuna. Tulta!
Tulta!
Tähdätkää! Tulta! - Suojaan, poika!
Lisää miehiä, Enjolras!
Kanuunat valmiiksi! Tulta!
Eteenpäin!
Varo!
Avatkaa ovi!
Minä pyydän! - Ovi on tukittava!
Marius!
Asemiin!
Mene! - Ne tulevat!
Kiitos!
Kauan eläköön vallankumous!
Nätti sormus.
Kas, hei.
Olet elossa! Pelastin sinut. - Sinä!
Miten pääsen pois täältä? - Tuosta suoraan ja vasemmalle!
Tiesin ettet malta oottaa kauemmin Saat uskollisuuspalkinnon
Hoivaa lääkärin Kaipaa mies tää viaton
Kerroin etten luovu milloinkaan Et rauhaa saa
On muuta työtä Minut saat, kun laskut lankeaa
Mies armelias uskoo taas Ja paasaa laista
Aika vähiin käy!
Tää mies, Javert Pian hautapaikan saa
Askelkin vielä, niin kuolet.
Kuka hän on? Hän onko paholainen? Surmannut ei, vaan antoi vapauden
Armoilleen jäin, päätti kohtalostain Yllättäen unohti menneet noin vain
Iskenytkään rintaan veistä ei hän Kostaa voi, mutta antoi elämän
Piru, jos velkaa varkaalle jään Saaliini jahtia lopeta en!
Laki mä oon, laille nyt irvitään Silmilleen säälinsä sylkäisen
Vihaa en pysty sammuttamaan Tänne mahtuu Javert tai Valjean!
Sekaisin on mun pää Sen tuo mies aikaan saa
Unohtaa voinko synnit? Tuomitun armahtaa?
Näin kertaan kaiken epäillen Kun vuosiin epäillyt mä en
Tää kivisydän pehmentyykö Kun maailmani peittyy varjoon?
Hän hyvä on vai hirmuinen? Hän tiennyt ei
Kun antoi mulle elämän
Hän minut hautaan silloin vei
Tartun kiinni, putoan
Tähdet mustuu, kylmenee
Täysin tyhjään tuijotan Käsiin kaikki murenee
Maailmasta pakenen Tänne jää vain Jean Valjean
Minä paikkaa löydä en Näin en pysty jatkamaan
Näitkö kun ne luopui taistostaan?
Barrikadin lapset nuo Ne jaksoi hetken vaan
Jäi ne kaikki maahan makaamaan
Tuuditeltiin niitä Kun ne itki tuskissaan
Nukkui kuollut toinen rinnallaan
Surun sielustani löydät
Tuska tää on jatkuvaa
Tyhjät tuolit, tyhjät pöydät
Suren toisten kuolemaa
Kaikki kapinaamme pohti
Liekki syttyi palamaan
Laulaa huomisesta tohti
Huominen ei tullutkaan
Nurkkapöydän hämärässä Nähtiin synty uuden maan
Ja he lauloi laulun tässä Nyt sen pystyn kuulemaan
Tuo sävel laulun heille soi Kuin jylhin kuolinmessu
Heidän katubarrikadeillaan
Anteeks pyydän ystäviltä Kun mä yksin eloon jäin
Näe en tuskan kyyneliltä Suru kalvaa sydäntäin
Aaveen ikkunasta löydät Haamut täyttää lattian
Tyhjät tuolit, tyhjät pöydät En näe heidän kohtaavan
Kysyt kenties, miksi kuolit
Miksi teidät uhrattiin
Tyhjät tuolit, tyhjät pöydät
Vie mut hetkiin entisiin
Päivittäin sä liikut paremmin Vain hieman aremmin, on pahin ohi
Ei, älä mieti, Marius On eessä vuodet yhteiset
Vihdoin minä luokses jäin Mä sulle sitä toistan päivittäin
Päivittäin muistan laulun ja yön Valan jonka mä sain
Ja laulumme tää - Hän ei minun ollutkaan
Vain lemmestä soi - Hän on nuoruus, vapaa niin
Cosette, Cosette! - Rakkaus kuuluu nuoruuteen
Kiitos Jumalan - Odotin vain sua
Olkoon niin - Odotin niin
Unta tää ei kai oo - Kun laulunne soi
Annan mä teille sen - Tästä niin haaveiltiin
Monsieur, nää hetket on Niin ikimuistoiset
Kai yhteen muuttaa saa Nyt minä ja Cosette?
Te jäätte edelleen Myös kotiin yhteiseen
Ja meistä kumpikin teitä rakastaa
Myös olla isä mun Cosetten isä saa
Ei enää sanaakaan
Sinua pyydän kuulemaan
Olipa kerran mies Jean Valjean
Hän leivän vohki siskonpojalleen
Noin vuoden kahdenkymmenen
Hän kärsi siitä vankeuden
Rikkoi myös ehdonalaisen Ja häipyi vaan
Totuus saisi Cosetten murtumaan
Mies kiinni jos jää matkallaan Cosette myöskin leimataan
Kai aika jälleen mennä ois
Mies tästä lähtien on pois
Kuka oon?
Oot Jean Valjean
Ei noin saa mennä pois
Ei rakas Cosette sitä uskoa vois
Kerro vain, että matkalle lähdin Ja aikaa se vie
Hyvästijättö raskasta ois Tää helpompi lie
Lupaa ettei Cosette tietää saa Miksi mun täytyy pois matkustaa
Sitä koskaan Cosette ei tietää saa
Kiitos, Marius.
Minne hän lähti hiljaa noin? Se ei ole hänen tapaistaan
Niin yllättäen, niin oudosti Sanoiko hän, kauanko viipyisi?
Hän pyysi mua sanomaan Että kauan viipyy matkallaan
Jättää ei hän voi Särkee sydämen
Minä koskaan lähde en
Lupaan sen.
Paroni ja paronitar du Thenard.
Painu pois, Thenardier Tiedän kuka tää veijari on
Fiksu mies, tiesin sen
Kerro miksi näin kuokkien Tahdot kohdata sen!
Sääli miestä häiritä juhlassaan 500 frangia ois paikallaan
Etkö voi mennä jo asiaan? - Jos maksun saan
Yöllä näin, viemäriin Horjui Jean Valjean näkyviin
Selässään roikkuen Ruumis kuin säkki niin verinen
Katselin rohkeemmin Löysin tään kauniin suveniirin
Mun se on! Tunnen sen! Merkki on tämä taivaallinen
Nyt mä sen tietää sain! Jean Valjean oli pelastajain
Jean Valjean, kelmi tuo Poliisin johdatan miehen luo
Missä hän on?
- Luostarissa.
Cosette, tule.
Sakki sauhuaa, kunnes väsähtää Pinnalle näin nokkelimmat aina jää
Konnat tämän maan omaisuutes vei Barrikadit kaatuu, mutta meikä ei!
Aavistamme tuulen suunnan Raha haisee sieraimiin
Oot köyhä taikka Kroisos Mennään porukalla helvettiin!
Miten uskallatte?
Mä yksin tunteja lasken Ja unta nään valvoen
Itkee Cosette, hän aavistaa Mä oottelen jo kuolemaa
Hääpäivä kun tummentuen Käy iltaan, rukoilen
Lapset nuo syliisi anna johdattaa
He armon saa
Herra oi
Rukoilen
Luonas voi
Tiedän sen
Uinahtaa
Rauhan saa
Nosta niin
Taivaisiin
Näytä tie
Turvaan vie
Monsieur, nyt tuskat jää - Olen valmis, Fantine
Mä siunaan sieluanne - Loppuelämässäin
Mun tytär pelastui - Oli tärkein Cosette
Te näätte korkeimman
Papa, mä ymmälläni oon! Kai hyvin voit? Sun piti matkustaa
Cosette, kai mulle anteeksi suot? Luoja, päivän tään nähdä saa!
Anteeksi mun pyydettävä on Kun mies olen piittaamaton
Kiitos, etten ole kuollut Sulle taas annan mun elämän
Isäsi on pyhä mies
Kun mä haavoituin Hän kantoi minut sylissään
Niin kuin lapsen vain
Mut kotiin toi sun luo
Nyt rinnallain
On mulle rakkain
Mä siunauksen sain
Voin kuolla hiljaa pois
Eloon jäät, et sano näkemiin!
Vielä ei mun turva kuolla voi!
Multa kun näin kiellät kuoleman
Elää siis koetan
Kirjoitin mä vihdoin tunnustuksen
Luet sen Kun saapuu yö nyt mulle
Kertomus on Se vihan valtaamasta
Kun hän sai sinut luokseen Oppi rakastamaan vasta
Lähdetään Nyt kaikki kahlees aukee
Olen valmis, Fantine.
Ahdistus Jo vihdoin viimein laukee
Taivaan Herra Hälle armos anna!
Oi Herra, anna anteeksi Mut kirkkauteen kanna!
Vien sut pois Ja ohjaan pelastukseen
Ikuinen tää rakkaus on meidän
Usko vanhaan ja tuttuun kertomukseen
Jos rakastaa Niin Jumalansa kasvot nähdä saa
Nousee laulu ihmisten Jotka on jääneet varjoihin
Sieluista laulu soi sen kansan Joka nousee viimeinkin
Valtaa kurjat maailman Ikuinen liekki kirkas on
Lopulta päättyy synkkä yö Nousuun auringon
Heitä kutsuu Luojan taivas Siellä pilvipelloillaan
Tarttuu nyt he auran kurkeen Jättää miekat ruostumaan
He kahleensa näin katkoo Kurjat kaikki palkitaan
Liity joukkoon marssivaan Käy taakse barrikadien
Vierelläin saavuttaa sä voit Päämäärän meidän yhteisen
Nousee laulu ihmisten Kaikuu näin lyönnit rumpujen
Maailman toisenlaisen tuo Meille huominen
Liity joukkoon marssivaan Käy taakse barrikadien
Vierelläin saavuttaa sä voit Päämäärän meidän yhteisen
Nousee laulu ihmisten Kaikuu näin lyönnit rumpujen
Maailman toisenlaisen tuo Meille huominen
Huominen!
Perustuu Jukka Virtasen ja Kristiina Drewsin musikaalisuomennokseen
Suomennos: Minna Franssila www.O P E N S U B T I T L E S.org